DENGANG
Vi er ikke de eneste jægere på planeten.
Jægere. Så tillidsfulde.
Hør, jeg har set flere monstre end de fleste, -
- og der mener jeg rigtig slemme monstre.
Lucifer. Kære nevø.
Hold da op, du har forandret dig.
Jeg tror, vi to skal have en lang snak.
Du er måske det eneste i hele skabelsen, han stadig holder af.
Den ene ting som kunne få ham frem.
Så skete det endelig.
Hvad? Ingen eftersidning i denne uge.
Mig og Jackie, vi kyssede.
UDENFOR GUNNISON, COLORADO
Okay, kan jeg slippe for at høre om ham hvert andet minut?
"Tror du, han kan lide mig? Jackie så på mig."
- "Jeg tror, han så på mig." - Han kan helt sikkert lide mig.
Du ved godt, at du skal passe på, ikke?
- Jeg er ikke idiot. - Nej, det ved jeg.
Men det er ikke kun Ned og Charlie og de skiderikker, der vil smadre dig.
Alle i skolen og i byen, de vil ikke lade dig være i fred.
Okay.
Bare vi var taget afsted. Kan du ikke lyve og sige, du er atten, og få et falsk ID?
Californien er dyrt, okay? Vi skal spare flere penge op.
Du kunne sælge din samling.
Det gør jeg også, når tiden er inde.
Jeg kan få mindst 900 for Buffalo mønten -
- og endnu 400 for den dobbelte ørn.
Det er meget.
Hør her, Jess.
Så snart jeg er 18, så lover jeg, vi smutter, okay?
- Må jeg se den? - Ja.
Kom nu.
Vi skal nå at fange de tidlige morgenfisk, okay?
Vent lige, jeg skal tisse.
Matty?
Matty.
Jesse!
Matty! Matty!
Jesse! Jesse! Jesse!
Matty! Matty! Matty!
Matty!
Har du overhovedet bevæget dig siden i går aftes?
Søvn er den nye rygning.
Hvad? Nej, det er det ikke.
Det er at sidde. At sidde er det nye ryge.
Det kan ikke være rigtigt.
Dean, vi finder Cass, okay? Han er stærkere, end han ser ud til.
Vi brugte Cass, og nu har Amara ham.
Af en årsag. Hvilket betyder, han stadig er i live.
Jeg har mødt Amara.
Hendes udestående er med de store fyre, med Gud og med Lucifer.
De små fisk, selv en engel som Cass, er hun ligeglad med.
Men hun ville dræbe Cass, hvis det kunne skade Lucifer.
Der er gået en uge. Vi har stadig ingen ledetråde.
- Tror du ikke, at jeg ved det? - Så...
Så vi må ud og lede igen.
Vi går i gang med arbejdet, vi bevæger os, vi bliver ved.
Vi finder ud af noget omkring Cass, det må vi bare. Det er karma.
Karma har sparket meget til os på det sidste.
Ja.
Så lad os sparke igen.
Se lige her.
Libby Strauss. Forsvundet nær Gunnison, Colorado.
Libbys ven hævder, at hun blev bortført -
- af et "mutantvæsen" med grønne øjne.
- Dæmon? - Det tænker jeg, -
- det bliver bedre. Vennen løb efter dem, -
- og hun fandt Libby, men det var ikke Libby mere, -
- hun var nu en grønøjet mutant.
COLORADO PIGE FORVANDLET TIL MUTANT!
Dæmon skifter tøj?
Kun en måde at tjekke det på.
Hvor mange forsvundne har du?
Seks, alle indenfor de sidste 48 timer. De forsvinder en for en.
Okay, lad os starte med Libby Strauss.
Jeg forstår, at hun var udenbys fra.
Hun og en ven var på besøg fra Tucson.
Libby var den første, der forsvandt.
Men resten var lokale?
- Alle borgere her. - Har du nogle ledetråde?
Det eneste øjenvidne jeg har, er vennen, ikke den mest pålidelige kilde.
Hvorfor ikke?
Hun og Libby var på sidste del af deres cannabis-smage-tur.
Røgen stod stadig ud af pigen, da jeg udspurgte hende.
En rustur.
Er der nogensinde sket noget andet underligt her?
For syvogtyve år siden -
- forsvandt et dusin borgere.
Syvogtyve år før det forsvandt otte andre.
Indenfor det samme tidsrum? Få dage?
Også samme tid på året.
Og hvor langt tilbage går det?
Det er det. Byen har kun været her siden '50erne.
Det var uberørt skov, indtil de fandt kul.
Hvorfor forklarer folk forsvindingerne?
Mest gør de ikke. Folk kommer og går i denne by.
Jeg har selv kun været her to år.
Der er nogle gamle med teorier.
Så som?
Byen er bygget på en indiansk begravelsesplads.
Skovfolket er rasende, fordi vi stjal deres kul.
Og hvad mener du?
Vi er en lille by. Folk keder sig. De får nok, de rejser.
Når først et par smutter, er det som en fangeflugt, det giver andre modet.
Hver 27. år, som urværk?
Helt ærligt, så fokuserer jeg på den forsvundne, jeg har lige nu.
I må gerne se journaler igennem, tale med vidnet.
Jeg har nervøse borgere, jeg må tale med.
Okay. Selvfølgelig.
- Hvad pokker sker der her? - Aner det ikke.
Hvad det end er, så er det flyttet ind eller også vil det bare have mere.
Jeg tjekker journalerne på de andre forsvundne.
Så tager jeg Ganjapigen.
Du vil sige, at jeg hallucinerede. At det var blandet med PCP eller noget.
Det er okay, Cori. Bare fortæl mig, hvad du husker.
Og intet er for mærkeligt eller skørt at nævne.
Den ting, der tog Libby, var nøgen. Og bleg.
Undtagen øjnene.
Jeg sværger, at de lyste grønt et sekund.
Og det havde intet hår overhovedet.
Det var formet som en mand.
- Eller var det en kvinde? - Var det en mand eller en kvinde?
Det havde ikke en...
- En penis? - Det havde ikke noget som helst.
Hvad, siger du, at det var bart?
Fuldstændigt.
Okay.
Ellers andet usædvanligt du kan huske? Lyde, lugte?
Helt sikkert lyd.
Da jeg fandt Libby, stod hun bare der.
Rystende.
Det var uhyggeligt.
Libby?
Hvad skete der?
Det var ikke Libby.
Jeg ved ikke, hvad det var.
Kom den summen fra hendes krop?
Vi hørte den samme lyd, lige før den angreb os.
Grønne øjne, summen.
Marihuana alene skaber ikke den slags scenarier.
Er det ikke rigtigt, Sam?
- Jeg var 18. - Synder.
Det var universitetet. Det var sikkert oregano.
- Rebel. - Du er en idiot.
Jeg har ikke fundet noget.
Intet om et intetkøn eller den grønøjede ryster.
Forvandlede Intetkønnet Libby?
Ej, vi holder ikke på "Intetkøn" på den her, gør vi?
Jo.
Det er et lavpunkt selv for os.
Noget skete. Måske øjnene, den summen.
Ja, nej, du har ret. Det kan ikke være et tilfælde.
Her, jeg fandt det her.
Sheriffen, som var her i '89, Cochran.
Dette er hans noter. Der nævnes ingen summen.
Men han var ved at finde nogle af dem og så -
- stopper hans noter brat.
Forsvandt han også?
Nej, han forblev sherif i et par måneder mere.
Så sagde han op og forsvandt.
Jeg spurgte på stationen, med det var for længe siden, så...
Ingenting?
Koordinatoren sagde, at han var flyttet til Florida,
- men det var en blindgyde. - Lige som denne sag.
Vent et øjeblik.
De fleste af vidnerne fra '89 og '62 er døde eller flyttet, -
- men der er en, der holder ved fra '89 sagen.
Etta Fraser.
Lad os tale med Etta.
Din mand var en dem, der forsvandt i 1989.
Min mand nummer to. Og kun næsten. Pete blev kun et par måneder.
Så han tog af sted frivilligt?
Pete meldte sig frivilligt over det hele.
Lige før han forsvandt, -
- så folk Pete fjante rundt med to forskellige kvinder, offentligt.
Ved forskellige lejligheder.
Mener du, at de faktisk så ham gøre det?
Hvad betyder "fjante" for dig?
Pete var ikke ekshibitionist, -
- men alligevel, Doris Kagen og Missy Peterson -
- fik svinet frem i ham.
Vent, Doris og Melissa, Missy, de forsvandt også det år.
Ja. Hvilken overraskelse.
Jeg vil vædde på, at Pete løb væk med en af dem.
Du rapporterede ham som forsvundet.
Han kom ikke hjem i tre dage.
Jeg troede, han lå død i et hul.
Vi fandt ikke ud af noget om kvinderne før lang tid efter.
Er det... Er det hvid salvie?
Ja, du kender dine urter.
Skal du ud at rejse?
Ja, jeg skal besøge min søster i et par uger.
Af en bestemt grund?
I vil synes, det er underligt.
Du ville blive overrasket, hvis du vidste, hvad vi hører.
Altså...
Da Pete forsvandt, -
- og vi fandt ud af det med kvinderne, -
- sagde min bedstemor, at han fik "det kvidrende."
Ifølge hende, en gang hver generation, omkring forårsjævndøgn, -
- bliver folkene i byen skøre.
Der er orgier. Kopuleren i skovene.
Og så forsvinder de, og man hører aldrig fra dem igen.
Det er i hvert fald en forklaring på Pete.
Jeg troede ikke rigtig på, hvad hun sagde, -
- men nu forsvinder folk igen.
Hun sagde altid: "Brænd salvie for at beskytte dig selv."
Så hvorfor kaldte hun det "Det kvidrende"?
Det var det ord, bedste brugte til at beskrive lyden, der kom fra skovene.
Når orgierne var i gang.
En slags summen og raslen.
Nævnte din bedstemor noget om grønne øjne?
Ja.
Bedste sagde, at hvis du fik det kvidrende, -
- blev man så besat af lyst, -
- at ens øjne lyste som smaragder.
- Så vi har forårsjævndøgn. - Hvilket var i går.
Orgier, summende, grønøjede galninge. Lyder som en vild fest.
Okay, lad os hente et par øl.
- Et par? - Eller noget. Lad os undersøge sagen.
Vær ikke en kujon, det går hurtigere på denne måde.
Og det lugter som et urinal, men skidt pyt.
Kom nu.
Vi løb, og så kom en anden med grønne øjne ud af ingenting.
Det var træner Hollister.
Grant Hollister?
Han angreb os.
Han havde de her spidse tænder.
Han bed i Cliff.
Jeg kunne høre ham skrige, men jeg løb.
Han dræbte Cliff.
Genkendte du måske parret?
Det var en af Deaver brødrene.
Den høje. Og fru Limoski.
Er du sikker på det her?
Så du andre?
Jeg kunne ikke se deres ansigter, -
- men jeg tror, der var flere af dem nede af vejen.
Bagved parret. Jeg kunne se dem gå omkring.
Det par, der var i gang, -
- ville du sige, at det var lige som et slags orgie?
Jeg har aldrig set et orgie.
- Ikke? - Så er det nok.
Undskyld os et øjeblik.
Jeg har et dødt barn, der mangler et stykke hals, -
- og alle de folk, den pige genkendte, er forsvundne.
Var forsvundne.
Ja, nu har de alle sex med hinanden.
Og så er der det.
Bortset fra at brandmanden Rob boller bibliotekaren, -
- og jeg er venner med hans gravide kone, -
- nu har jeg to vidner, der siger, de så hvad?
Det ved jeg ikke. Rumvæsner? Der angriber folk.
Ja.
Hvad er det her? Et dårligt afrodisiakum?
Jeg kan ærligt talt sige, at dette er helt nyt for os.
Jeg må kontakte familierne.
Okay.
Så vi har bekræftet orgieagtig opførsel.
Ja, lige som Ettas mand.
Om de kvidrende.
Jeg ved ikke, skal vi undersøge gerningsstedet?
Agent Lewis. Hej.
Cori, tag det roligt.
Hvor nøjagtigt?
Okay, jeg kommer straks.
Ganjapigen er helt hysterisk.
Siger, hun lige har set sin ven gå rundt i skovene.
Hun tør ikke gå ud, så...
- Gå du, jeg undersøger gyden. - Fint.
Libby?
Hej Libby, vi er mange, der leder efter dig.
- Er du såret? - Nej. Jeg er okay. Tak.
Jesse, jeg tror, den er død.
Ville bare være sikker.
Hvem pokker er I?
Du ville ikke tro os.
Så hvor lang tid har I to været jægere?
Sammen? I omkring syv år.
Og vi har hørt om Winchesterne, men vi hørte også, at I var holdt op.
Det er en lang, grim, grim historie.
- Hej. - Sam, hej. Jesse og Cesar.
- I er jægere, ikke? - Ja.
- Hvorfor mon vi ikke er stødt på jer før. - Vi er mest i Mexico.
- Nogle gange kommer vi ind over Texas. - Kanon.
Intet i gyden forresten. Tak.
Ved I, hvad det er, vi jager?
De hedder Bisaan. De er en slags cikadeånder.
Vi kunne ikke finde overleveringer.
De er sjældne. I det mindste i Amerika.
Folk tror, de stammer fra Malaysia, fra skovene der.
- Så hvad laver de her? - Hvad de altid gør.
Hver 27. år kommer de op af jorden, -
- de parrer som gale i et par dage, så dør den generation.
Og det hele starter forfra.
Så de reproducerer sig.
Ja, men det handler om borgerne her.
Jeg mener, de kom da ikke bare ud af et hul.
Dette er, hvad der kommer op til overfladen.
Bisaan kan ikke selv reproducere, -
- så de overtager en menneskekrop til at gøre det for dem.
De kommer ind igennem munden, -
- som en eremitkrebs, der kravler ind i en musling.
Men de er ligeglad med, om muslingeskallen er tom.
- Okay, det forklarer Intetkøn. - Hvad med den summen?
Det er sådan de kommunikerer. Det er et parringsskrig.
Og man...
Dræber dem ved at skære hovedet af.
Det ser ud til at virke.
Hvorfor ved I så meget om disse ting?
En af dem tog min bror for 27 år siden.
Det gør mig ondt.
Jeg har ventet i årevis på at komme her og gøre det af med dem.
Så jeg håber, I forstår, at jeg beder jer to om at træde væk fra denne her.
Fortæl os, hvad der er sket. Hvor har I været?
I skovene, hvor det sker.
Ledte efter hulen og reddede din røv.
- Hvad? - Ja...
En af grundene til at vi havde gemt os i træerne, er -
- at Jesse hader byen og alle i den.
Fordi de er uvidende og ubrugelige.
De troede ikke på mig dengang, og de begynder ikke nu.
Det er tåbeligt ikke at forfølge ledetråde i byen.
Der er ingen, der forhindrer dig i at tale med de galninge.
I to skændes som brødre.
Det er næsten lige så slemt som med os.
Ja, det er mere som et gammelt ægtepar.
- Ja. - Okay.
Hvordan er det at være sammen med en jæger?
Det lugter. Det er beskidt.
Altid bekymret over at blive overrasket.
Jesse, du kommer herfra.
Kender du noget til sherif Cochran, som arbejdede på sagen i '89?
Den skiderik var inkompetent.
Han blev eneboer for år tilbage.
Ved du, hvor han er?
Stak af. Op i bjergene. Et par byer længere væk.
- Lever som eneboer. - Kan du vise os hvor?
Han var åbenbart tæt på at finde de forsvundne.
- Vi skal finde hulen. - Jess.
Vi har løbet rundt i skovene i to dage.
Det er der, de er. Du så sporene.
Jeg fortsætter eftersøgningen alene.
Vi taber.
Hvorfor tager jeg ikke med dig?
Vi begynder, hvor jeg blev angrebet.
Okay.
Hvor lang tid har vi, før disse tingester er væk?
Vi skal finde den hule i aften.
I morgen er de her Bisaan under jorden og døende.
Så finder vi ikke dem eller deres æg.
Og Jesse må vente 27 år igen.
Men vi er fire nu.
Vi ryger de skiderikker ud.
Ja. Det æder ham op, hvis vi ikke gør.
Det er hårdt, at se nogen gå igennem det, ikke?
Ja.
Jeg har aldrig haft en bror. Eller en søster.
Men jeg har set det igen og igen.
Når nogen mister en, når de er små.
Så går det aldrig helt væk.
Nej, det gør det ikke.
Og det skøre er, -
- hvor mange jægere har du set over årene, der får deres hævn?
- Nogle få. - Ja. Også mig.
Og de bliver aldrig helbredt, gør de?
Nej, det tror jeg ikke.
Men du må hjælpe ham med at få den hævn alligevel.
Ja.
Jeg løb rundt og ledte efter Matty i 10, 20 minutter.
Jeg rystede og var i panik.
Sagde til mig selv, fokusér, find ham.
Og det gjorde jeg.
De der grønne øjne stirrede på mig.
Det var ikke menneskeligt.
Jeg løb. Så mig ikke tilbage.
Du så ham ikke igen efter det?
Alle i byen, inklusive min mor, troede, -
- at en pervers person tog ham.
Hun var ved at falde grædende fra hinanden.
"Hvorfor kunne jeg ikke huske, hvordan fyren så ud?"
"Hvorfor fandt jeg på denne løgn?"
- Bor hun her stadig? - Flyttede, så hurtigt hun kunne.
Mener stadig, jeg burde have gjort noget.
Reddet ham. Det gjorde alle.
De ville ikke acceptere, at din bror blev taget af et uhyre?
Der var mange ting, de ikke ville acceptere.
Men Matty gjorde.
Han var en fantastisk bror.
- Er du okay? - Af sted!
Jeg er ligeglad med om I er FBI eller ej.
Det var 30 år siden. Jeg husker ikke en skid.
Bortset fra, at vi aldrig fandt dem.
En af dem var en 16 år gammel dreng, og det var min bror.
Masser af mennesker mistede familie det år.
Og du hjalp ikke en af dem, gjorde du?
Jesse.
Hr. Cochran.
Vi er her, fordi flere mennesker er forsvundet.
Samme modus operandi.
Nej.
Nej. Det er gjort.
Det er gjort.
- Cesar. - Smuttede den fra dig?
Nej, jeg fulgte efter den.
Jeg så, hvor den gik hen.
Jeg tror, jeg har fundet hulen.
Tak skæbne.
Jeg tror, det var derfor, han angreb dig.
- Han passede på. - På hvad?
Kvinderne. Hulen.
Det lyder fornuftigt. De lægger nok æg nu.
Bliver du okay?
Ja. Hvor skal vi hen?
- Det er et stykke vej. - Det er i orden.
Jeg kunne ikke komme igennem til Sam.
Tror du, al ynglen er der?
Hvis vi er heldige.
- Lad os gå. - Okay.
Ved du hvad, -
- giv mig dit kort, hvis jeg husker noget, så ringer jeg.
Hr. Cochran, du har ikke en telefon.
Hør, vi beder ikke om meget, bare...
Bare fortæl os, hvad du ved.
Jeg kunne ikke finde dem.
Så det er min skyld.
Jeg er aldrig kommet over det.
Så jeg købte denne idyl og fandt fred.
Jeg ønsker jer mere held og lykke.
Joe, vær nu sød.
Jeg var 12, da min bror blev taget.
Jeg er aldrig kommet over den dag.
Den person jeg elskede højest i hele verden.
Jeg siger det kun en gang til. I skal gå nu.
Vi ved, hvad der tog Jesses bror.
Og hvad der tog alle de borgere dengang og nu.
Jesse var kun et barn dengang, men han fortalte sandheden.
Det, der tog disse mennesker, var ikke menneskeligt.
- Hvordan ved du det? - Det er, hvad vi gør.
Jeg så en af de væsner i dag.
Jeg vidste, hun var noget.
Jeg vidste ikke hvad.
Jeg sporede en af dem i '89. Den var syg og døende, -
- jeg fulgte den tilbage til dens hule, går jeg ud fra.
Min datter var der.
Et par dage før var hun taget tilbage til skolen, jeg...
Jeg ved ikke, hvad der skete.
Men hun var en af dem.
Vent et øjeblik. Du meldte hende aldrig forsvundet.
Jeg vidste, hvor hun var.
Alle de forsvundne personer lå spredt rundt omkring, døde.
Jeg tror, hun og den anden ting havde dræbt dem.
Jeg prøvede...
Jeg prøvede at tale til hende, men hun angreb mig, -
- som en ulv med rabies.
Tænder som torne.
Jeg dræbte hende.
Din skiderik. Du vidste det hele tiden!
Du vidste, hvor de var, når alle led.
Jeg led også.
Jesse, vent. Stop.
Tror du, nogen ville have troet på mig? Uhyrer?
Du sagde til mig, at jeg fandt på det.
Vi kunne have fortalt folk det sammen, fundet de ting.
De var allerede døende. Og alle de forsvundne folk var døde.
Nej.
Du ville ikke sige, at dit barn var en af dem.
- Et uhyre. Og at du dræbte hende. - Hej. Jesse.
- Du dræbte hende. - Jesse. Stop.
Hvad gjorde du? Eller slettede du hende bare fra dit liv?
Lod som om, hun bare rejste væk?
Ja, det var bedre at begrave det.
Alt sammen.
Man lod bare borgere tro, at deres elskede havde forladt dem for...
Et større, bedre liv.
Hvor var hun? Hvor fandt du hende?
Ovre ved Taylor Creek.
Den gamle Donnelly mine.
Kom så.
Jeg hader, når jeg mister min kniv.
Du kunne have sprunget ind når som helst.
Hvad er dette sted?
Det er en fødeafdeling.
Skråstreg metrostation.
Det der hul.
Hvis det er en tunnel, så må den gå opad til sidst.
Mødrene er allerede døde.
Mændene beskyttede ikke dem, de beskyttede æggene.
De må være drægtige indenfor i årevis, inden de udklækkes.
Ja, men, disse er ikke.
Jeg har 20 liter benzin bag i bilen.
Jeg henter den.
Fandt I hulen?
- Hvor er de? - De er i minen.
Men de kommer ikke ud igen.
Jeg skal lige ødelægge æggene.
- Er du okay? - Ja, for pokker.
Endelig er det forbi.
Vil du dræbe dem?
Lad os give ham et minut.
Åh, herregud.
Hej, der.
Jeg har fundet Matty.
Åh, herregud.
Åh, gud.
Vi giver ham en rigtig begravelse.
Og hvad med de andre?
Tænk ikke på det. Vi tager os af det.
Du ved...
Når du og far plejede at gå på jagt uden mig, -
- og jeg ikke hørte fra jer i et stykke tid, -
- var jeg sikker på, at en vampyr eller rugaru eller noget...
Jeg regnede altid med, at en af dem ville tage jer.
Jeg forsøgte at tænke på, hvad jeg så skulle gøre.
- Jeg var bare faret vild. - Men vi kom tilbage hver gang.
Ja.
Se på Jesse, jeg mener, han er da blevet okay.
De er et godt team.
Det er de.
Jeg tænkte på, -
- måske kunne de hjælpe os.
Med Amara. Med Cass.
Friske øjne.
- Vi kunne godt bruge de ekstra kræfter. - Ja.
Du gjorde det.
Vi gjorde det. Mange tak.
Det var godt, at I havde en brandslukker.
Et øjeblik troede jeg, at hele minen ville gå op i flammer.
Ja, du elskede det.
Som 27 fødselsdage og jule i en ildkugle.
Du er hyper for en fyr, der har tilbragt natten i en hule.
Det er fordi, vi har en aftale.
Når vi afsluttede denne jagt, hvis vi fik dem, -
- så ville vi stoppe.
Skønt.
Med mindre I har brug for hjælp?
Nej.
Nej, alt er fint her.
Så hvordan ser friheden ud?
Et lille landsted i New Mexico.
Vi har betalt til det i årevis, kun været der to gange.
Vi skal avle heste.
Hvis det ikke går, så var Jesse engang ambulanceassistent.
Så nu skal jeg forsørge dig?
Det er tid til at begynde at leve.
Kunne ikke gøre det?
- Nej, det føltes ikke rigtigt. - Ja.
Jeg ved, hvad du mener.
To jægere, der når til mållinjen?
Ja, dem rører man ikke ved.
Oversættelse: Toni Spring, Deluxe